Bare et enkelt faktum:
Du kommer til å dø.
Uansett innsats, ingen lever evig.
Jeg beklager at jeg er slik en gledesdreper
Mitt råd er at en ikke må få panikk når tiden er inne.
Det hjelper ikke.
Jeg burde kanskje fortelle hvem jeg er.
Men du får snart nok treffe meg.
Men ikke før det er din tur, selvfølgelig.
Jeg har som prinsipp å unngå de levende.
Bortsett fra noen ganger.
En gang varte det lenge...
Jeg kunne ikke la det være.
Jeg ble interessert.
Jeg vet ikke helt hva det var med Liesel Meminger.
Men hun fenget meg.
Mamma.
Jeg brydde meg om henne.
Vil De si noen ord?
Farvel, min kjære.
BOKTYVEN
Tyskland, februar 1938
Hun ville ha beholdt deg hvis hun kunne.
Det forstår du vel?
Her er vi. Kom, Liesel.
Møt dine nye foreldre.
Kom.
Hans Hubermann.
Heinrich.
Hvor er gutten?
Han døde.
Hva?
På veien hit.
De måtte begrave ham ved linjen.
De lovte oss to barn, to tillatelser.
Rosa, du kan ikke laste gutten for at han døde.
Nei, jeg laster moren hans.
For å dra dem tvers gjennom landet, uvasket, uten mat.
Hun flyktet for livet.
Har du sett jenta?
Skitten.
Alt de sier om kommunister er sant. Skitne og dumme.
Jeg snakker så høyt jeg vil.
Kom.
Kom!
Hva er i veien med henne?
Deres Majestet.
Hva glor dere på?
Dette er Himmelgaten, ditt nye hjem.
Hei førsteelsker! Kan vi fortsette å spille?
Gå bare inn.
Bare gå.
Hva sier du?
De har gitt oss en stum en.
Gå ovenpå.
Hvor er den?
Det er ditt.
Hans!
Ja, solstråle?
God morgen, Deres Majestet.
Kan du stoppe det spetakkelet?
Hva sier du da?
Takk.
Det snakker.
Fra nå av kaller du meg mamma, ja?
Si det.
Mamma.
Og den grinebiteren, den late grisen der, -
- han kaller du pappa. Forstått?
Pappa.
Hvem er det der?
Hvem er det?
Rudy Steiner, Frau Hubermann.
Hva vil du?
Mamma sier du har en datter nå.
Hva har du med det?
Jeg vil ta henne med på skolen.
Hvorfor kan ikke folk passe sine egne saker?
Hallo, Rudy.
Hallo.
Hva får deg til å tro at du er god nok for min datter?
Rudy.
Jeg er nesten 12.
Liesel, spis suppen din og kle på deg.
Hold deg ute, din skitne drittunge.
Få opp farten, Liesel.
Liker du å løpe?
Jeg vedder på at jeg slår deg.
Ingen har slått meg.
Du sier ikke så mye?
Betyr et spytt "ja" og to "nei"?
Det er godt vi forstår hverandre.
Mamma sa ikke at jeg skulle hente deg.
Jeg tenkte du kunne trenge en venn.
- Takk. - Rudy!
- Hva holder du på med? - Ikke noe, pappa.
Så kom deg på skolen.
Kom.
Og du er..?
Frau Hubermanns nye datter.
Jeg spurte ikke deg, Steiner.
Snakk, jente.
Liesel Meminger.
Kritt, tavle, navn.
Kom, jente. Vi har ikke hele dagen.
Skriv det.
Stille.
Stille!
Gå tilbake til plassen din.
Stille.
Idiot! Idiot! Idiot!
Hei, din idiot, kan du ikke lese enda?
Kom igjen. Les et ord. Les noe.
Idiot.
Hun dreper ham!
Jeg tror ikke det var din første slåsskamp.
Franz Deutscher har ikke fått slik juling siden...
..siden han pisset i matboksen til Tommy Muller.
Franz Deutscher høres ikke så smart ut.
Han er den dummeste gutten på skolen.
Men han barberer seg.
Husker du veien hjem?
Jeg er ikke dum fordi jeg ikke kan lese.
Ok. Jeg følger deg.
Du kunne bli med på fotballaget.
Jeg synes du skal gi opp å bli vennen min, -
- for jeg kommer ikke til å være her lenge nok.
Hvorfor ikke?
Jeg skal stikke av. Derfor.
Til hvor da?
Har ikke du noe med.
Fortell meg når, da.
Hvorfor?
Så kan bli med deg.
Du forstår ikke. Jeg mener det.
Jeg må finne mamma.
Frau Hubermann?
Nei, dummen, min ordentlige mamma.
Flott.
Jeg skulle gjerne møtt henne.
Hva gjør du nå?
Kappløper med deg.
Jeg vedder et kyss på at jeg slår deg.
- Tror du jeg vil kysse deg? - Vet ikke. Spiller det noen rolle?
Det er jeg som vinner.
Til enden av gata.
Hvis jeg vinner da?
Da behøver du ikke kysse meg.
Aldri?
Er det så viktig? Du skal jo ikke være her.
Hei! Du tullingen!
Du jukset.
Og så?
- Jeg slo deg. - Det gjorde du ikke.
Det var uavgjort, som betyr at jeg får et kyss.
Du kan drite i kysset ditt.
Å, Gud. Hun dreper deg.
Hvem?
Hvis du tror du kan gjøre som du vil...
...tar du fullstendig feil!
Hører du?
Jeg kom for å si god natt.
Hva er dette?
Er det din?
Hvorfor skulle en pen jente som deg lese noe slikt?
Du er sikker på at den er din?
Har alltid vært min.
Den tilhørte min bror.
Jeg forstår.
Boren din...
Han het Pieter Strauss?
Vet du hva som står her?
Vil du vite hva som står?
Jeg er ikke så god til å lese, jeg heller.
Vi må hjelpe hverandre.
Ja?
Vi må begynne.
"Kirkegårdsgraverens håndbok."
- Walter.
Han sa at han bare kunne ta én.
- Ta Max. - Nei, Mamma.
Ta ham med. Gå!
- Jeg drar ikke uten deg. - Jo, det må du.
Ved din fars grav, du må.
Du kan ikke spille helt nå, Max.
En eller ingen. Kom.
Papirene ligger inni. De er ikke så gode, men får holde.
Dra og finn ham.
Tilgi meg.
Da jeg endelig fant sjelen til Max Vandenberg, -
- var det i hans livs verste øyeblikk.
Å forlate moren sin.
Å ha den fryktelige følelsen av lettelse, -
- over at han ville overleve.
Jesse Owens er verdens raskeste mann.
Se dere for, dere to.
Hva gjør du, pappa?
Arbeider, for en gangs skyld.
Jeg trodde du malte skiltene, ikke skrapet dem av.
Skrape-bransjen tar seg opp, Rudy.
Hva skal man gjøre?
"Bokholder."
Du gjør meg stolt, jente. Hun er flink, Rudy.
Jo.
Hva er en bokholder?
Noe vi aldri vil trenge.
"Vi ønsker deg..."
"lykke til..."
"med deres..."
"karriere.."
"I begravelses-..."
"-bransjen..."
Begravelsebransjen.
Vi klarte det. Din første bok.
Gratulerer.
Lov meg en ting, Liesel.
Hvis jeg dør snart, sørg å begrave meg skikkelig.
- Ja? - Ja.
Ikke hopp over kapittel seks.
Kan vi lese mer?
I morgen.
- Men det er i morgen. - Sov nå.
Navnet hans var Werner.
Kom, jeg har en overraskelse.
Det er så mørkt her.
Vi må skru på lyset.
Det er en ordbok.
Noen av ordene vi har lært.
Legg til så mange du vil.
Den er din.
Takk, pappa.
Han har gjort det! Han har skrevet historie!
Jesse Owens... verdens raskeste mann!
Hei der!
Hva er dette?
Vil du fortsatt være medlem? Da må du stramme opp sønnen din.
Hvorfor det?
Hvorfor Jesse Owens?
Hvorfor?
Han er verdens raskeste mann.
Å, den raskeste?
Gutten er gal.
Sitt stille, Rudy.
Det er til og med i ørene.
Barbra...
Javel, du kan jo forhandle med ham, du.
Du kan ikke male deg selv svart.
Hvorfor ikke?
Fordi du ikke bør være svart.
Hvorfor?
Fordi jeg sier det.
" Kjære mamma, i dag er det førerens bursdag."
"Jeg skulle ønske det var min."
"For da kunne du kommet og besøkt meg."
"Jeg saver deg hele tiden."
"Neon ganger synes jeg at jeg ser deg på gaten."
"Men det er aldri deg."
"Min nye mamma er som et tordenvær ".
Hans, hvor la du flagget?
Hvis vi ikke finner det, ser det ut som om vi mener noe.
Ja vel, ja vel. Jeg skal se i kjelleren.
I himmelens navn.
Liesel, jeg vet at du liker deg her nede, -
- men burde du ikke gå litt ut?
Jeg skriver brev til mamma.
Det er bra.
Kan du fortelle henne fra meg at det hadde vært fint å slippe maset.
- Ikke den mammaen.
Jeg forstår.
Hva skriver du?
Om alt.
Om deg og mamma og Rudy.
Kan du sende deg for meg?
Jo...
Du kan gi det til hun som kom hit med meg.
Frau Heinrich? Ja.
Hun ville nok gjøre det hun kunne for å sende det videre.
Å, der er det.
Hvorfor skulle hun skrive til sin mor?
Hun er hennes mor.
Jeg har ikke tenkt å kaste bort penger -
- til frimerke på et brev som aldri blir besvart.
Hva skulle jeg si, da?
- Hans? - Alex.
Bra, er du klar til å gå?
Klart han er.
Liesel!
Kom, Liesel, vi rekker ikke paraden.
Kom, vi går.
- Tullebukk. - Hei, Rudy.
Under denne nasjonalsosialistiske revolusjonen -
- blomstrer vår nasjon og vi må ikke undervurdere -
- vår vilje til å gjennomføre en moralsk -
- og intellektuell renselse.
Utdannelse, teater, film, litteratur, pressen -
- er våre grunnelementer -
- som skaper denne nasjonens egen sjel.
Og det er derfor har vi møttes her i kveld, -
- for å befri oss fra intellektuell søppel.
Vi skal utslette det syke -
- som har infisert Tyskland de siste 20 år.
Vi skal bryte lenkene, -
- som har undertrykket oss!
Vi skal kjempe mot våre fiender om det så betyr krig.
Vi skal stå sammen med Føreren til den endelige seieren!
Med en slik krig skal vår nasjon gjenoppbygges.
Og våre fiender skal utslettes!
Slutten for plutokratene -
Slutten for kommunistene -
Og slutten for jødene!
For vårt Stortyske rike, -
- og vår avholdte Fører, Adolf Hitler.
- Sieg! - Heil!
Hei, Jesse Owens.
- Ha deg vekk, Franz. - La ham være i fred.
Likte du talen, idiot? Hørte du etter?
Og så?
Moren din var en, ikke sant?
En kommunist, sier de.
- Hvem er "de"? - Du ser også ut som en.
Hva snakker du om?
Jeg snakker ikke til deg, Steiner.
Hun vet det.
Brenn en bok.
Kom igjen, brenn en bok.
Kom igjen! Jeg vil se det! Begge to!
Hva var det for noe?
Ikke noe.
Liesel.
Hvor har du vært? Vi skulle jo møtes i kirken.
Unnskyld, pappa.
Nå går vi.
Hva er det?
Ikke noe.
Er du syk?
Nei da.
Fortell hva som er i veien?
Hva faen er dette?
Stjal du den?
Unnskyld, pappa.
Skal du fortelle det til mamma?
Pappa?
Var det noen som så deg?
Jeg skal si det noe.
Dette kan være vår hemmelighet. Vi leser den som den andre boka.
I kjelleren.
Takk, pappa.
Vi må komme oss tilbake før mamma lurer. Det vil vi jo ikke.
Liesel, kom.
Hva er det?
Liesel?
Moren min kommer ikke tilbake, gjør hun vel?
Er hun en kommunist?
- Hvem har sagt det? - Er hun?
Har Føreren tatt henne?
Da hater jeg Føreren.
Nei.
Det kan du ikke si.
Du må aldri si det.
Forstår du det?
"Den usynlige mannen" av H.G. Wells."
Høres fin ut.
"Kapittel en."
"Den merkelige mannen ankommer"
"Den fremmede kom tidlig i feb..."
"Februar."
Flink jente.
Hvem er det?
Pappa, hvem er det?
- Hans Hubermann? - Ja.
Spiller du fremdeles trekkspill?
Fort.
- Pappa! - Liesel, gå og legg deg!
Hva er dette?
Max.
Hjelp meg.
Vi legger ham ovenpå.
Liesel, alt er i orden.
Slik ja.
Jeg lager suppe.
Hvem er han, Pappa?
Det er noe viktig jeg må si deg, Liesel.
Hør godt etter.
Det er ikke mitt trekkspill.
Det er den guttens far som eier det.
- Stjal du det? - Nei.
Jeg har passet på det.
Døde han?
Ja.
For mange år siden.
Før du ble født.
Jeg så ham dø.
I en krig.
Var du i en krig?
Faren hans ofret livet sitt...
...for meg.
Og jeg lovet familien, -
- å gi dem all mulig hjelp. Jeg ga dem mitt æresord.
Og nå må du love meg...
Jeg må ha ditt æresord på at du aldri forteller noen om denne gjesten.
Ingen. Ikke en levende sjel.
Ikke en gang Rudy.
Jeg mener det, Liesel.
Ikke en sjel.
Forstått?
Ja.
En person er ikke bedre enn sitt æresord, Liesel.
Har jeg ditt?
Ja, pappa.
Jeg lover.
Snakket du med henne?
Hun må ikke fortelle det til en sjel.
Hun vet det.
- Kan vi stole på henne? - Hun er vår datter.
- Men hun er et barn! - Rosa.
Vi har ikke noe valg.
Han ser ut som døden.
Han har antakelig glemt smaken av mat.
Hvordan skal vi klare å fø ham? Vi har nesten ikke nok til oss selv.
Vi må bare få det til.
"Bare få det til".
Vi har alltid visst at en dag kom dette til å skje.
Vi kunne levere ham til politiet i morgen.
Myndighetene ville forstå. Vi kunne si at seint på natta, så....
Rosa.
- Jeg vet. - Han kom hit til oss.
- Jeg skylder familien hans alt. - Jeg vet det.
Slik er det.
Vi må oppføre oss så normalt som mulig.
Hallo.
Hva drømte du om?
Moren min.
Er det din bok?
Ja.
Nei, den...
...har ikke alltid vær min.
Har du stjålet den?
Nei.
- Får jeg se? - Den er...
...ikke for barn.
Å.
Mor'n Max.
Har du møtt Liesel?
Liesel.
Ta det med ro.
Hun er ei snill jente.
Ikke et ord.
Bra, tullingen.
Hvorfor så travelt?
Jeg må komme meg hjem.
Vi kappløper.
Jeg må gå inn.
Hva vil du? ha min tillatelse?
Nei, jeg bare sier det.
Javel.
Vi ses, tullingen.
Hvor har du vært? Du er sein.
Jeg løp så fort jeg kunne.
Og du har ikke nevnt det for noen?
- Nei, mamma. - Rosa...
Liesel! Han sover.
Ja.
Det er i hvert fall noen som setter pris på maten min.
Unnskyld. Unnskyld.
Blir han bra igjen?
Selvfølgelig.
Du er en nysgjerrig pike.
Det var ikke meningen.
Det er greit.
Hvorfor er du her?
Hitler.
Gjemmer du deg for Hitler?
Ja.
Er du kommunist?
Jeg er jøde.
Tok han moren din?
Sannsynligvis.
Ikke vær redd.
Jeg gråt mye da jeg kom hit også.
Suppa er forferdelig, ikke sant?
Du tror det kanskje ikke, men -
- det er det beste jeg har kastet opp noen gang.
Liesel!
Jeg har en jobb til deg.
Og ikke glem å telle pengene.
Kom tilbake med riktig beløp -
- eller la være å komme tilbake i det hele tatt.
Borgermesterens hus.
Er du sikker?
Ser du noen andre hus som dette?
Han har spist middag med Føreren en gang.
Vask.
Kom inn.
Gå.
Vent.
Det er nydelig.
Liker du bøker?
Kom.
"Drømmefangeren."
Rudy.
Jeg må gå.
Du kan komme tilbake når du vil.
Jeg er her.
Ja, Frau Hermann.
Kall meg "Ilsa."
Hva skal jeg kalle deg?
Liesel.
Du er en modig pike, Liesel.
Kom tilbake, tullingen!
Ta meg da!
Hei idiot, hørte du?
England har erklært krig. Vi er i krig med England!
Vi er i krig!
England har erklært krig!
Det samme som alltid, man er opprømt og stormer mot krigen.
Gjennom årene har jeg møtt så mange unge menn -
- som har trodd de har løpt mot fienden, -
- men sannheten er at de har løpt mot meg.
Ja!
Flott.
Du må se deg for neste gang.
Drit i det, Franz.
Hva, Jesse Owens? Jeg trodde du likte å være svart.
Hvem er Johann?
Han pleide å like å lese.
Og han var modig, slik som deg.
Dette er fra ham, alt han visste.
Alt dette.
Alt på rett sted.
De fant aldri kroppen hans.
Om de kunne vist meg kroppen hans, ville jeg trodd det.
Men hvordan kan en mor gi opp?
En mor gir aldri opp sitt barn.
Jeg må gå.
Tror du moren min virkelig elsket meg?
Selvfølgelig.
Alle mødre elsker sine barn.
Selv Hitlers.
Tror du at hun skriver til ham?
"Kjære Fører..."
"...bare vent til faren din kommer hjem."
"Din kjære Mamma."
"Kjære Fører, rydd opp i rotet ditt."
"Kjære Fører, hvem har klippet håret ditt?"
"Du skal vel ikke gå ut i den der?"
"Hva er det som vokser på leppa di?"
"Ikke skrik til meg."
"Slutt å spytte når du skriker."
Hans...
Han får liggesår.
Da må han opp og bevege seg.
Han kan ikke bare gå rundt.
Hvorfor ikke?
Fordi folk ser inn.
Han kan ikke bare ligge hele tida. Han må røre på seg.
Hvorfor?
Fordi jeg sier det!
Rosa.
Og hva foreslår du?
"Foreslår"? Hør på den.
Jeg foreslår at vi legger ham nede.
Vi vet jo at det ikke er så lurt.
Beklager.
Ikke unnskyld dere. jeg har satt dere alle i fare.
Det er mer enn jeg fortjener.
Liesel sine. Det er en ordbok.
Jeg forsøkte å gjøre det så komfortabelt som mulig.
Beklager, det er ingen seng.
Hvis noen så det da?
Kom og gjør leksene når du vil.
Men bank på først.
Jeg er bare nede, jeg drar ikke noe sted.
Lover du.
Ikke gi meg det blikket.
"Maneter."
Maneter.
Hvor får du disse ordene fra?
Det er hemmelig.
Hvem skulle jeg si det til?
Borgermesterens kone.
Hun lar meg lese bøkene sine.
Jeg memorerer dem.
"Minnet er sjelens ånd."
Vet du hvem som sa det?
En mann som het Aristoteles.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Kan du beskrive dagen for meg?
Hvordan det er ute?
Det er overskyet.
Nei, nei.
Med dine egne ord...
Hvis øynene dine kunne snakke,-
- hva ville de si da?
Det er en blek dag.
"Blek." Bra. Mer.
Alt er borte bak skyene.
Og solen...
...ser ikke ut som solen.
Hva ser den ut som?
Som en østers av sølv?
Takk. Jeg så det for meg.
Vi gjemmer en jøde.
Johann?
Nei.
Det er Liesel.
Hva betyr dette?
Og han sa ikke hvorfor?
Jeg forstår det ikke.
Jeg har alltid strøket skjortene hans på samme måte.
Kanskje de ikke har råd lenger.
Ikke råd?
Vi har ikke råd til det.
Det ble det borte en kunde til.
Og fire munner å mette.
Vel.
Da blir det to måltider om dagen fra nå av. Ikke tre.
Det er slik det er.
Jeg har laget en dress til deg.
Jeg vil du skal ha den på deg når du fyller 14.
Du er tilbake da, pappa.
Ikke sant?
Hans!
Rosa...
Jeg spør deg. Jeg trygler deg ikke...
Kunne du være så snill å ti stille i fem minutter?
Jeg har med noe.
- Er dette dagens? - Ja.
En gave fra Franz Deutscher.
Gutten vet ikke hvor snill han er.
"Hitler sikker på å ta Moskva."
Verden har blitt gal.
Men...
Vinner vi ikke krigen, da?
Max?
Hvor er værmeldingen?
Du er full av overraskelser.
Jeg har en idé.
Hva i alle dager gjør du?
Gå, gå.
Max.
Jeg har ikke mer snø!
Ta ham, Max!
Hva i himmelens navn gjør dere tullinger?
Rosa!
Det er kommet en gal kvinne på slagmarken!
Jeg er ubevæpnet!
Dette er det dummeste jeg har gjort.
Og se hvor glad du er.
Hva gjør vi når den smelter?
Du tørker den opp, tullingen.
Den smelter ikke, det er for kaldt her nede
Jeg forstår ikke hva du gjør om natta.
Ikke tenk på meg.
Tull. Alle oss tenker på deg.
Dette er den beste julen.
Dette er min første jul.
Nå vet du hva du har gått glipp av.
Vi må ta kveld nå.
Nei, pappa, vær så snill.
Hør på faren din.
Du kan være oppe litt til.
Du er for bløthjertet.
Jeg har laget en julegave til deg.
Det var alt jeg hadde.
Men...
Åpne.
"Til Liesel..."
"fra Max."
Hva står det?
"Skrive."
I min religion...
lærer vi at alt levende...
hvert løvblad, hver fugl...
lever fordi det har det livsordet i seg.
Det er hele forskjellen mellom oss og en klump leire - ord.
Ord er livet, Liesel.
Alle de blanke sidene...
er der for at du skal fylle dem.
Gud.
Dør han?
Hold kjeft!
Jeg vil ikke ha slikt snakk her i huset! Forstått?
Jeg har ikke sultet oss alle i nesten to år...
bare for at han skal dø.
Det er min skyld.
Hvorfor det?
det var jeg som ville lage den snømannen.
Hvorfor laget vi den?
Fordi vi måtte.
Du sa du ikke skulle dra noe sted, Max.
Du lovet.
"Den usynlige mannen..."
"av H.G. Wells."
"Den fremmede kom tidlig i februar..."
"på en vinterlig dag..."
"gjennom bitende vind og frost."
"Det siste snøfallet..."
"Og ingen andre kjenner dem..."
"før han dør."
"Slutt."
Max?
"kapittel én."
Ilsa?
"Øynene til dem han gikk forbi på gaten..."
"så rett inn i ham og berørte skyldfølelsen."
"Men ting var utenfor hans kontroll."
"Han hadde løsrevet seg..."
"og drev fortere og fortere mot sin skjebne.."
"...som støvet på gulvet..."
"følelsen av at klærne var mer utenfor ham enn på ham..."
"og erkjennelsen av at alt dette var for ingenting."
- Mistet du noe? - Rudy!
Hva gjør du?
Spionerer på deg.
Gi meg den!
Glemte du hvor inngangsdøra var.
Jeg må gi det til deg, tullingen, du som har mot til -
- å stjele fra borgermesteren.
Ikke så høyt.
Jeg stjeler ikke. Jeg låner.
Samme hva du "låner"...
Jeg vil bare at du forteller meg om det.
Det er ikke som du tror.
Men hva...
er det da?
Jeg låner bøker. Det er alt.
Bøker? Er du dum?
Vi sulter her ute og du stjeler bøker?
Ikke bruk det ordet.
Hva med mat? Har du aldri tenkt på å se i kjøkkenet?
Nei.
Vi kunne planlagt dette hvis du hadde fortalt meg.
Unnskyld, men jeg kunne ikke.
Til å være en bestevenn, forteller du lite.
Hva mener du med det?
Hvem er Max?
Hvem er han?
Liesel!
Fortell meg hva som foregår!
Si det, tullingen, hva skjer?
Er han kjæresten din?
Hva?
Er det hva du tror?
Men hvem er det da?
Fortell hvem han er.
Jeg kan ikke.
Hvorfor ikke?
det er hemmelig.
Stoler du ikke på meg?
Det er ikke slik, Rudy, jeg kan ikke.
Hvis jeg...
Hvis jeg sa det, måtte jeg stikke av.
I alle fall måtte pappa stikke.
Gud vet hva som ville skje med ham.
"Ham"?
Skjuler dere noen?
dere skjuler noen, ikke sant?
Liesel!
Et spytt, "ja." To spytt, "Nei."
Jeg skjønte det.
Ingen vet det, Rudy.
Jeg mener det.
Du kan stole på meg.
Ikke var redd.
Jeg forteller ingen.
Hva vil du ikke fortelle noen?
Hei, Steiner. Hei, Idiot.
Hva har du bak ryggen?
Gi meg den.
La ham være!
Jeg sa, gi det til meg!
Hva er det? Hva?
Ikke noe du har noe med, Deutscher.
Slipp ham!
Du er ferdig, Steiner.
Jeg melder deg.
For hva da? Å ha en dagbok?
Jeg vet du holder på med noe.
Kom!
Hva gjør du?
Jeg vet hvor det er! Jeg så det!
Det er iskaldt, Rudy. Du dør der inne.
Rudy!
Rudy?
Rudy!
Rudy?
Rudy, jeg kan ikke svømme!
Rudy!
Vær så snill!
Ikke bry det om det!
Rudy!
jeg trodde du var...
Det kan være det samme...
Stoler du på meg nå?
Ja.
Så, hva med et kyss??
Kom. Du fryser i hjel.
God natt...
boktyv.
God natt, fisk.
Jeg fortalte det til Rudy.
- Her, kom! - Jeg er her!
Se!
Hva gjør de?
Sjekker kjellere. De sjekket hos fetteren min i går.
For hva da?
Kan vi fortsette?
Kom igjen!
Hit! Over her.
Er du gal?
Jeg må gå inn.
Flott, ja.
Hun er såret.
Hun har aldri brydd seg om det før.
Jeg er ok.
- Mamma! - Hvorfor skriker du?
De kommer!
Hvem?
De sjekker kjellere.
Hans, kom fort!
- Hva er det? - Noen kommer.
De sjekker kjellere.
Vi må gjemme ham.
Få ham opp hit, under senga.
Max!
Kom nå. kom.
Du får altså et gevær når du går inn i hæren?
Mamma!
Å Gud.
Hans, la det være!
Wolf. Det var en overraskelse. Hvordan har du det?
Vil du snakke med Hans?
Hans!
Nei, nei, vi sjekker bare folks kjellere.
Liesel, kan du gi Herr Edel -
- et glass vann? - Det er ikke nødvendig.
Det tar bare et øyeblikk.
Du burde sette bandasje på det der.
Å, Gud, Liesel! Ja! Kan du være snill -
å gi meg medisinskrinet. Det ligger der borte...
Hvor er manntrappa?
Hva da?
Døra til kjelleren.
Å ja.
Wolf.
Jeg hørte du skulle komme. Jeg har ryddet.
Hørt fra hvem?
Hvem var som hentet vasken din?
Frau Schneider.
Frau Schneider, ja. Hun nevnte det.
Kom.
Er det lys her?
Ja, så klart.
Jeg burde nok kanskje ha kastet mesteparten her.
Du skulle bare vite hva vi finner i folks kjellere.
Ja, det skulle jeg tro.
Liesel, hun pleier å leke her.
Jeg sier hun bør komme seg ut i frisk luft.
Hvorfor gjør dere dette, forresten?
Hva er dette?
Kostene mine.
Du burde passe bedre på dem.
Liesel, hun hører aldri på meg.
Fremdeles ikke noe arbeid, Hans?
Ikke mye.
Du skulle hørt på mitt råd og blitt med i partiet.
Da hadde ikke kona di behøvd å knekke ryggen -
på å vaske folks tøy for å skaffe dere mat.
Ikke sant, Rosa?
Jo.
Hva er i veien med deg?
Jeg trodde ikke du lot muligheten gå fra deg...
til å gi ham litt kjeft.
Vel...
så lenge den latsabben ikke kommer seg opp og hjelper til...
...så får han all den kjeften han fortjener.
Hvordan holder du ut med henne?
Jeg gjør ikke det.
Aldri for seint å melde seg inn, Hans.
Så, hvordan er kjelleren vår?
Helt ubrukelig. Taket er for lavt.
Hva til da?
Tilfluktsrom. Alle gater må ha det.
Du burde være mer forsiktig.
Ja, Herr Edel.
Hans...
Hva hvis han dør?
Vi kan ikke bare forlate ham der.
Stanken vil avsløre oss.
Hans, jeg er redd.
Hvis det skjer...
At han dør...
så må vi bare finne på noe.
Han er ikke død enda.
Klart?
Frau Hubermann?
Jeg må snakke med Liesel.
Ja, naturligvis. Liesel?
Hva gjorde du med den, din lille tyv?
Hva, mamma?
Ikke noe "hva?".
Jeg har sagt til deg hundre ganger at -
- at du skal la være, men hører du?
Tilbake til arbeidet nå.
Unnskyld.
Mamma, hva er det?
Det er Max, ikke sant?
Han sa et dette tilhørte deg.
Hvem sa det?
Han våknet opp.
Han overlever.
Mamma!
Forsiktig.
Unnskyld at jeg skremmer deg.
Jeg fant ikke noen annen måte å si det på.
Det var dumt, jeg vet det.
Nei, mamma, det var ikke dumt.
Takk.
Det er best du tørker smilet av ansiktet nå.
Gå inn igjen nå -
- og lat som jeg er ei heks. Ok?
Ja.
Jeg vil bare du skal vite...
at jeg...
Gå nå.
Trenger du hjelp med det smilet?
Hvis jeg tar deg igjen...
i å gjøre noe slikt, så Gud hjelpe meg, -
- jeg kommer til å henge deg opp etter tærne.
Hører du, tullingen? Forstått?
Max!
Jeg visste du ville klare det.
Du lot meg ikke være i fred med all lesingen din.
Hørte du meg?
Ja, klart.
Takk.
Så...
Hvordan er det med Rudy?
Jeg vet ikke.
Rudy er en pest og plage.
Det er verre med en gutt du hater enn med en du liker, hva?
Liesel,det er flyangrep!
Gå, da.
Men du da?
Jeg er her. Det går fint.
Det er jo en kjeller, hva?
Hørte du, tullingen?!
Ja, mamma.
Mens ti tusen sjeler gjemte deg skjelvende, -
- takket én jøde Gud for de velsignede stjernene.
Det er alt jeg har, beklager.
Jeg har spart den til min mann skulle komme tilbake, men..
Takk. Mange takk.
Han er jøde.
De fant fødselsattesten hans.
Han er en "Lehman" med én N, ikke to.
Vær så snill!
Sønnen min er i hæren!
Han kjemper ved fronten!
- Vær så snill! - Inn i bilen!
Dere kjenner meg.
Vær så snill!
Dere kjenner meg jo!
Jeg er tysk!
Unnskyld...
Jeg har kjent denne mannen hele livet. Det har vi alle.
Han er en god mann.
Hva er ditt navn?
Hans Hubermann.
- Vær så snill! - Gå vekk!
Pappa!
Liesel!
Rudy!
Sitt stille.
Hva tenkte jeg på?
Han fikk navnet mitt.
Kjære Jesus, hva har jeg gjort?
Jeg har ødelagt oss! Ødelagt!
Unnskyld, Rosa.
Jeg forstår det ikke.
Hva galt har han gjort?
Han minnet folk om sin menneskelighet.
Kan han ikke be om unnskyldning?
Hvem til?
Hitler?
Kommer de til å ta ham?
Jeg vet ikke.
Men...
Hvis de finner meg her, -
- tar de dere alle sammen.
Nei, Max.
Jeg må, Liesel.
Jeg er lei meg.
Men du lovet.
Det er for din skyld.
For familien din.
Men du er familien min.
Du har holdt meg i live, Liesel.
Glem aldri det.
- Jeg kan ikke miste flere. - Du mister meg ikke, Liesel.
Du finner meg alltid igjen i ordene dine.
Der vil jeg leve videre.
Max...
Værsågod.
Takk.
Her.
Det er to tepper og et par sokker.
Og et godt stykke ost jeg har spart.
Rosa...
Ta det.
Kom. Liesel.
La henne være.
Hans?
Jeg henter frakken min.
Er De Herr Steiner?
Hva?
Jeg er her for å snakke om deres sønn, Rudy.
Rudy Steiner.
Han bor ved siden av.
Hva vil dere med ham?
Han er valgt ut til elitetrening.
Han begynner til sommeren.
Det gjør meg vondt, Barbra.
Hans Hubermann?
Hva betyr "innkalt"?
Se hvor stor du har blitt.
Jeg har ikke lagt merke til det.
Jeg vil savne deg.
Alle drar.
Selv Rudy.
Rudy klarer seg.
Pass på mamma, ok? Hun er ikke så sterk som hun vil ha det til.
Jeg vet det.
Flink jente.
Pappa?
Kom hjem.
Hva synes du?
Skoene avslører deg.
Og ansiktet.
Kommer du?
Hvor skal du?
Er ikke det åpenbart? Jeg stikker av.
Har du tenkt nøye på dette?
Ja.
Jeg vil ikke dø.
Der hører du. Alt er tenkt gjennom.
Rudy, hvor skal du bo?
"Du"? Hva med "vi" da?
Jeg trodde ikke det var så alvorlig.
Hva kaller du dette da?
Matpakke?
Er det noe mer enn fotballen din der?
Jeg savner pappa.
Jeg aner ikke om han lever en gang.
Jeg er ikke klar.
Jeg vil vokse opp før jeg dør.
Broren min døde.
Jeg er lei meg.
Jeg ba ikke om dette.
Hvem ville gjort det?
Jeg hater Hitler.
Jeg også.
Jeg hater Hitler!
- Jeg hater Hitler! - Hitler er ei aperumpe.
Drit og dra, Hitler!
Du er alt jeg har, Rudy.
Vi går hjem.
Bombene kom tettere nå.
En kan antakelig si at...
...ingen tjente Føreren så lojalt som meg.
Det var en gang en spøkelsesgutt...
...som likte å leve i skyggene...
...slik at han ikke skremte folk.
- Hva var det? - Hvem snakker?
Hva er det du gjør?
Forteller en historie.
Hvorfor?
Hvem sin gutt?
Hun forteller en historie.
Snakk høyere.
Begynn på nytt.
Det var en gang en spøkelsesgutt...
...som likte å leve i skyggene...
...slik at han ikke skremte folk.
Oppgaven hans var å vente på søsteren som var i live.
Hun var ikke redd for mørket...
...fordi hun visste hvor broren var...
Fortsett.
Om kvelden, da mørket senket seg i rommet hennes...
...fortalte hun broren om dagen som hadde gått.
Hun minnet ham om hvordan solen skinte mot huden...
...og hvordan luften var å puste i.
Eller hvordan snøen falt på tunga.
Og det minte henne på at hun fortsatt levde.
Mine herrer...
Hvordan har dere det?
Se på ham, de har begynt å kalle ut bestefedre.
Hei gamle mann, er det dine egne tenner?
De satt sammen i skogen...
...og så på soloppgangen.
Og i det han forsvant tilbake i skyggene...
...vinket hun farvel for siste gang.
Å, Liesel.
Max?
Max!
Tullingen!
Hva tenker du på?
Max?
- Liesel! - Max?
- Kjenner du Max? - Liesel!
Kjenner du Max?
Max?
Kjenner du Max?
Kom deg ut derfra, dumme jente!
Liesel!
Jeg glemmer deg ikke. Jeg glemmer deg ikke.
Jeg glemmer deg ikke, Max.
Liesel!
Gå ut!
Liesel!
Du er alt for lik faren din, vet du det?
Hva er galt med det?
Ikke noe.
Hei, tullingen. Vil du spille?
Nei, ikke i dag.
Da stjeler vi noe.
Jeg stjeler ikke. Jeg låner.
Da kan vi jo låne sykkelen til Franz Deutscher, og ta en tur?
Ser du ikke at jeg leser?
Er du fortsatt sint på meg?
For hva da?
At jeg reddet deg.
Nei, Rudy.
Du er veldig modig.
Pappa!
Du er hjemme!
Hva er det, jenta mi?
Jenta mi.
Mi.
Det er så fint å høre deg spille.
Jeg hører ikke skikkelig.
Jeg går til sengs.
Ikke vær oppe for lenge, dere to.
Mamma fortalte hva du gjorde.
Jeg burde ikke gjort det.
Kanskje du måtte.
Jeg tenker mye på Max.
Lurer på hvor han er.
Jeg også.
Jeg forstår ikke hva alt dette betydde.
Alt vi gikk gjennom.
Alt vi gjorde.
Vi var bare mennesker.
Det er hva mennesker gjør.
Liesel...
Du er blitt stor.
Jeg har bare lært at livet ikke gir noen løfter.
Så det var best å komme i gang.
Jeg har alltid forsøkt å overse det, men -
- jeg vet alt alt begynte med et tog.
Og snø.
Og broren min.
Utenfor bilen ble verden kastet rundt som i en snømikser.
Og på et sted som ble kalt Himmelgaten, -
- satt en mann med hjerte for trekkspill og en kvinne blendet av torden -
- og ventet på sin nye datter.
Han bodde under trappen vår som en ugle uten vinger -
- til solen glemte fjeset hans.
Boka fløt nedover elva -
- som en rød fisk jaget av en hund med gul pels.
Til Max, som gav meg øyne.
God natt, deres majestet.
Jeg har alltid likt bildet av meg med kappe og sigd.
Mørkt og overveldende.
Dessverre er jeg mye mer alminnelig.
Ingen vil med vilje ødelegge en gate oppkalt etter himmelen.
Det var en feillesing av kartet.
Og ingen sirener den kvelden.
Først var det brødrene til Rudy.
Jeg leste de enkle drømmene deres.
Så kysset jeg moren hans.
Og stjal ondskapen fra hjertet til Franz Deutscher.
Rosa tok jeg mens hun sov.
Jeg kunne sverge på at jeg hørte henne kalle meg en jævel.
Jeg angret på at jeg ikke fikk delt mer fra hennes store hjerte.
Når det gjelder Hans, var sjelen hans lettere enn et barns.
Jeg kjente at han klødde etter å få tatt en siste tone på trekkspillet.
Og jeg hørte hans siste tanke...
Her!
Bare over.
Hånda di.
Mamma? Pappa?
Pappa?
Pappa.
Rudy?
Tullingen.
Liesel.
Jeg må si deg noe...
Ikke snakk.
Jeg må si det.
L...
Rudy?
Rudy, Nei.
Rudy, våkne.
Rudy, Nei!
Våkn opp, Rudy! Rudy!
Rudy, kyss meg.
Rydys sjel falt bare ned i armene mine.
I min jobb, treffer jeg alltid menneskene på deres beste...
...og verste.
Jeg ser ondskapen og gleden...
...og jeg undres på hvordan de kan ha begge deler.
Liesel!
Max!
Jeg har sett mye.
Jeg har vært til stede ved alle de største katastrofene.
Og jeg har jobbet for de aller galeste.
Jeg har også sett store undere.
Men det er likevel slik jeg sier:
Ingen lever evig.
Da jeg endelig kom til Liesel, -
- var det med en egoistisk glede jeg så -
- at hun hadde levd alle sine 90 år så klokt.
Men så hadde også fortellingene hennes berørt mange.
Noen av dem ble jeg kjent med i forbifarten.
Vennskapet med Max varte nesten like lenge som med Liesel.
Nesten.
I sine siste tanker...
...så hun alle livene hun hadde smeltet sammen med sitt.
Hennes tre barn.
Barnebarna.
Mannen sin.
Blant dem, som strålene lys...
...var Hans og Rosa...
Broren hennes...
...og den gutten som alltid fikk ha det gule håret.
Jeg ville fortelle boktyven...
...at hun var en av de få sjelene...
...som fikk meg til å lure på hva det var å leve.
Men til slutt var det ingen ord.
Bare fred.
Det eneste jeg vet helt sikkert...
...er at jeg blir forfulgt av menneskene.
Norsk tekst: StudioPetit 2014